Državni udar je hitra in nasilna sprememba oblasti. In to se je v Ukrajini 2014 zgodilo.
Vse je lahko opcij je veliko, samo niso vse legalne, lahko celo naprimer predsednika neke tuje države tudi samo prepoznajo za predsednika, in je že predsednik, tako kot npr Guaido. in odprepoznajo seveda LOL
Še vedno pa velja, da se je v Ukrajini 2014 zgodil državni udar da je bil Janukovič odstavljen po prevratu nezakonito in prisilno. In potem je moral zbežat kajne?
Se pa dogaja tudi obratno - seveda nelegalno...Nekdo je predsednik tudi še po tem, ko mu je prenehal mandat, čeprav ustava pravi, da po prenehanju mandata predsednika prevzame njegovo dolžnost predsednik rade.
Po tvoji logiki ni nikjer državnega udara. Povsod se najde nekdo, ki odstavi bivšega predsednika.
Držávni udár ali púč je hitra, nasilna sprememba oblasti. Po navadi je v njem udeležena vojska ali državljani in se zaključi z zamenjavo oblasti, najsi bo to z ljubljencem ljudstva, ki je sprožilo državni udar, ali s častnikom, ki je vodil vojsko v državnem udaru.
Ukrajina je še v istem letu izvedla legitimne predčasne volitve.
Ukrajinsko ljudstvo je imelo čisto legitimne razloge da vrže vlado, ki deluje na Ruski način...
![sl.wikipedia.org](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3f/SState_flag_of_Ukraine_carried_by_a_protester_to_the_heart_of_developing_clashes_in_Kyiv%2C_Ukraine._Events_of_February_18%2C_2014.jpg)
Revolucija dostojanstva - Wikipedija, prosta enciklopedija
Novembra 2013 je izbruhnil val obsežnih protestov (t. i. Evromajdan) kot odziv na nenadno odločitev predsednika Janukoviča, da ne bo podpisal sporazuma o političnem združevanju in prosti trgovini z Evropsko unijo (EU) ter se bo raje odločil za tesnejše vezi z Rusijo in Evrazijsko ekonomsko unijo. Februarja istega leta je vrhovna rada (ukrajinski parlament) z veliko večino potrdila dokončno sklenitev sporazuma z EU.[25] Rusija je pritiskala na Ukrajino, naj ga zavrne.[26] Protesti so se nadaljevali več mesecev, njihov obseg pa se je širil, saj so pozivali k odstopu Janukoviča in vlade Azarova.[27] Protestniki so nasprotovali po njihovem mnenju razširjeni vladni korupciji in zlorabi oblasti, vplivu oligarhov, policijski brutalnosti in kršenju človekovih pravic v Ukrajini.[28][29] Represivni zakoni proti protestom so še povečali jezo.[28] Na Trgu neodvisnosti v središču Kijeva je med »majdansko vstajo« nastal velik zabarikadiran protestni tabor.
Januarja in februarja 2014 je v spopadih med protestniki in specialno policijo Berkut v Kijevu umrlo 108 protestnikov in 13 policistov,[19] številni drugi pa so bili ranjeni. Prvi protestniki so bili ubiti v hudih spopadih s policijo na Ulici Mihajla Gruševskega med 19. in 22. januarjem. Protestniki so nato zasedli vladne stavbe po vsej državi. Najhujši spopadi so potekali od 18. do 20. februarja, ko je v Ukrajini prišlo do najhujšega nasilja od ponovne osamosvojitve.[30] Na tisoče protestnikov se je pod vodstvom aktivistov s ščiti in čeladami podalo proti parlamentu, policijski ostrostrelci pa so jih obstreljevali.[19] 21. februarja je bil podpisan sporazum med predsednikom Janukovičem in voditelji parlamentarne opozicije, ki je zahteval oblikovanje začasne vlade enotnosti, ustavne reforme in predčasne volitve.[31] Naslednji dan se je policija umaknila iz središča Kijeva, ki so ga dejansko nadzorovali protestniki. Janukovič je pobegnil iz mesta in nato iz države.[32] Tega dne je ukrajinski parlament s 328 glasovi za in 0 proti (od 450 poslancev) izglasoval odstavitev Janukoviča s položaja.[33][
Parlament je z glasovi 328–0 podprl odstavitev Janukoviča s položaja in za 25. maj razpisal nove predsedniške volitve.[75]
Janukovič je dejal, da je bilo glasovanje nezakonito in morda izsiljeno, ter zaprosil Rusijo za pomoč.[36] Rusija je menila, da je bilo strmoglavljenje Janukoviča nezakonit državni udar, in ni priznala začasne vlade. V vzhodni in južni Ukrajini, kjer je Janukovič na predsedniških volitvah leta 2010 prejel veliko podporo, so potekali obsežni protesti za in proti revoluciji. Ti protesti so se stopnjevali, kar je privedlo do ruskega vojaškega posredovanja,[37][38] priključitve Krima Rusiji ter ustanovitve samooklicanih separatističnih držav Doneck in Lugansk. To je sprožilo vojno v Donbasu.
Tukaj pa vidimo da se je Rusija direktno vpletla v notranje zadeve druge države z svojo vojsko in da Mirsi cel čas laže...
Kaj se ima Ruska vojska za vmešat in posredovati v Ukrajini?
Krim
[uredi | uredi kodo]Glavna članka: Priključitev Krima Ruski federaciji in Rusko-ukrajinska vojna.
Po ukrajinski revoluciji se je na rusko usmerjenem Krimskem polotoku začela odcepitvena kriza. Janukovič je 1. marca 2014 pisno zaprosil ruskega predsednika Putina, naj pošlje vojaške sile »za vzpostavitev legitimnosti, miru, javnega reda in miru, stabilnosti in obrambe ukrajinskega ljudstva«.[140] Istega dne je Putin zaprosil za dovoljenje ruskega parlamenta za napotitev vojakov v Ukrajino v odziv na krizo in ga tudi prejel.[109] Ruska vojska je bila mobilizirana na celotnem Krimu in jugovzhodu Ukrajine. Do 2. marca so ruske enote popolnoma nadzorovale Krim.[141][142][143]
Mirsi polaga, laž na laž na laž....
Mirsi ves čas poizkuša izkrivljati resnico in prikazati da je za vse kriv zahod in nič Rusija, ampak resnica je ravno obratna!
![sl.wikipedia.org](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3f/SState_flag_of_Ukraine_carried_by_a_protester_to_the_heart_of_developing_clashes_in_Kyiv%2C_Ukraine._Events_of_February_18%2C_2014.jpg)